PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
V PŘEDCHOZÍCH DÍLECH...
Rodina truchlí a vzpomíná na život dobrého člověka.
Matka s dítětem je osvobozena,
ale pronásledovatelé jí jsou v patách.
Detektiv nechá svého bratra, aby si sám zvolil svůj osud.
Utajované city vyplouvají na povrch.
Chlapce sledují jeho vlastní duchové a začíná se sesypávat.
Vznikají netradiční rodiny,
jiné rodiny se rozpadají.
A nebezpečí je čím dál tím blíž.
Dobrý ráno.
Už jsi to někdy dělala?
Co?
Spala s holkou.
Ne.
Nepoznala jsem to.
Co?
Nic. Jsi roztomilá.
Brzy se vrátím do Japonska.
Jako na zbytek života?
Nejspíš.
Do Japonska jsem vždycky chtěla.
Viděla jsi ty opice v horkých pramenech?
V tom sněhu?
Kdybych jela do Japonska,
jela bych se na ně podívat.
To je táta.
Tady Taki. Teď nemůžu telefonovat.
Taki.
Jestli to okamžitě nezvedneš, budeš toho příšerně litovat. Kde jsi? Hned se ozvi.
Jsme v pěkný kaši.
Sarah?
Jestli chcete odjet, teď je vhodná chvíle.
Oba dva.
Ještě na policii nešel.
Jak to víš?
Neslyšíme sirény.
Kenzó, vezmi Taki, jeďte na letiště...
Máme utéct?
Co bude s tebou?
Nevím.
Bránění spravedlnosti a ukrývání pachatele.
Dostanu pár let, možná víc.
- Ne. - Tak to je.
Takhle to prostě je.
Říkal, že bydlí u matky.
Já vám tu adresu nedám.
Jak se jmenuje?
- Ian. - A příjmením?
Co chceš dělat? Bodnout ho do zad samurajským mečem?
- Bez urážky. - Sarah...
Hele, vím, že mi chcete pomoct,
ale v týhle situaci rozhodně nepotřebujeme nájezd bratrů Moriových.
Po vaší poslední akci ještě ani nestačili opravit Soho.
Když nám řekneš, kde ho najdeme, můžeme...
Neřeknu.
Musíme to zastavit.
Ano, Kenzó, musíme.
Musíme zastavit lhaní a násilí a...
celej ten podělanej chaos.
Budeš kvůli nám hnít ve vězení a my se budeme schovávat v Tokiu?
Budu nést následky svých činů,
což znamená, že vás dva nepošlu
na nějakej absurdní hon na mýho bejvalýho.
To nejsi ty, Kenzó.
Tohle není chlap, kterýho...
Nechci, aby se zranil někdo další.
Prosím.
Mám adresu jeho matky.
Je to 15 minut autem.
Taky nechci, aby se zranil někdo další.
Kenzó.
Nedělej to.
Dám to do pořádku. Slibuju.
Děláme správnou věc.
Jo.
Sarah se bojí, to je celý.
Něco ale udělat musíme.
Nemyslíš?
Jo.
To jsem nečekala, že ve svým věku budu prchat před mafií.
Co by na to asi řekl Hotaka.
Kam vůbec jedeme?
Do prázdnýho domu na venkově. Potřebuješ vědět víc?
Ten čaj je strašnej.
Co to je?
Má hlad.
Proč ho nenakrmíš sama?
Nech ji, ať si dělá, co chce.
Kolik to stojí?
Platíš za něco, co tvý tělo vyrábí zadarmo.
Vy máte názor na všechno, že jo?
A proč ne?
Co by to jinak bylo za život?
Kdybych něco viděla a pomyslela si: „Tak o tom si nemyslím vůbec nic“?
Zkusit byste to mohla.
Třeba by vás to uklidnilo.
Dám ti jednu radu do života.
Klid nenajdeš nikdy.
Nikdy.
Nic takovýho neexistuje.
Kde je ta servírka? Chci si objednat.
Nechala jsem si něco v autě.
Objednej mi cokoliv.
Říká sice „cokoliv“, ale nemyslí to vážně.
Ať vyberu cokoliv, bude to špatně.
Volá Rei.
Nechceš jí zavolat později?
Jo.
Tady Mori. Nechte mi prosím vzkaz.
Ahoj.
Kde teď jsi?
Pronajala jsem si auto.
Jsem na útěku s holkou tvýho bratra.
Popel tvýho táty stojí v urně na stole v motorestu.
A tvoje máma ho hlídá.
Jsem daleko od domova,
stejně jako ty.
Nevěděla jsem, komu jinýmu zavolat.
A nevím, jestli jsem smutná, že jsi to nezvedl, nebo ne.
TÁTA: ZMEŠKANÝ HOVOR
Ty nejsi odsud.
Proč myslíte?
Místní holky takhle nevypadají.
A jak vypadají?
Taky snad mají dvě oči a nos, ne?
Jak se jmenuješ?
Co je vám do toho?
Chci vědět, co ti mám zítra ráno zašeptat do ucha.
Eiko, s kým to mluvíš?
Tak Eiko?
Kdo to je?
Nevím.
Kde je Sora?
Hlídá ho servírka.
No tak, nechoď, sotva jsme se poznali.
Jak se jmenuješ?
Keiiči.
Měla jsi pravdu, Eiko.
Našla jsi něco tak nezajímavýho, že na to nemůžu mít vůbec žádnej názor.
Pusť ji!
Tokijská děvko.
Cože?
Myslel mě. Kašlete na něj.
Ten váš kufr se určitě najde, detektive.
Třeba vám Takaši půjčí košili.
Odsud už trefíš?
Zavolej mi, než navždycky odletíš.
Až tam budeme, nikomu neublížíme, jasný?
Jasný.
Jen ho zdvořile požádáme o ty fotky.
Můžeme na něj zatlačit.
Dobře.
Ale ne násilím.
Když něco neuděláme, jsme nahraný.
Co je?
Jsem v Londýně.
Proč?
Poslali mě, abych jim tě pomohl najít.
Komu že máš pomáhat?
Hajaši nic neříkal.
Sejdeme se dneska?
Mám tvoji adresu na univerzitě.
Tam už nejsem.
Tak někde jinde?
V restauraci nebo baru...
Někde nad rybím trhem?
Na stanici Euston.
U vchodu na nástupiště 11.
Buď tam za hodinu.
Co se děje?
Fukuhara.
Ahoj.
Taki, kde sakra jsi?
Promiň. Měla jsem zavolat.
Hned se vrať do našeho pokoje a zůstaň tam.
Nikomu neotvírej.
Co se děje?
Běž do pokoje a počkej na mě.
Slibuješ?
Slibuju.
- Panebože! - Vstávej!
Do háje...
Pamatuj, že tu bydlí stará paní.
Nebudu mlátit stařenky. Rozkaz.
Ukaž.
Jejda.
Není tady.
Třeba tu nechal ty fotky.
Tohle je blbost.
Jestli to chce nahlásit, počkáme se na něj před stanicí.
Haló?
To jsem já, Iane.
Můžeme se, prosím, sejít?
Dobře, vyslechnu tě.
Tam, co obvykle.
Japonskej Columbo si myslí, že se něco děje.
Bože, o co jde?
- Ty se s ním fakt sejdeš? - Zkusím mu to vymluvit.
Dostala jsi ho do lochu. Chce tě odrovnat.
Budeme to muset risknout.
Jděte do Kenzóova pokoje a počkejte tam.
Žádný blbosti.
Překročily jsme rychlost?
Ne.
Kam máte namířeno?
Do jedné vesnice u Wakasy.
Máme tam dům.
To máte ještě daleko.
Ráno nám nahlásili jeden incident.
Jednoho muže napadli znečištěnou plenou a poškodili mu motorku.
Svědek slyšel, jak oběť jednu z útočnic nazvala...
„tokijskou děvkou“.
Máme popis tří žen s dítětem.
Cestují autem rezavé barvy.
Kdybyste je náhodou viděly...
řekněte jim, ať se udají policii...
nebo ať co nejrychleji pokračují tam, kam mají namířeno.
Určitě.
Naše stará hospoda.
Já sem chodím pořád.
Třeba tě sem pustí na vycházky. Vězení máš hned za rohem.
Nebuď škodolibej.
Věř mi, tohle mi radost nedělá.
Tak proč to děláš? Nejsi žádnej podrazák.
Vůbec nevíš, jakej jsem.
- Ale vím. - Ne.
Nevíš.
Byl jsem 18 měsíců zamčenej v kleci. Mlátili mi hlavou o zeď.
To člověka změní.
Možná to ze mě udělalo někoho jinýho.
Možná ses taky změnila.
Hledá ho půlka Londýna
a on si vegetí u tebe doma?
To se těžko vysvětluje.
Jo, to mě vůbec nepřekvapuje.
Do něčeho jsem se zapletla.
- Myslím, že víš, jaký to je. - Jo.
Udělal jsem něco špatnýho, ale myslel jsem to dobře.
A ty ukrýváš vraha.
Je to složitější.
- Můžu to vysvětlit? - Já tu šanci nikdy neměl.
- Já vím. - Neměl jsem nárok na odpuštění.
Mrzí mě to.
Máš plný právo bejt naštvanej,
tohle ti ale nevrátí čas, kterej jsem ti vzala.
Neutiší to tvoje démony.
O mých démonech nevíš vůbec nic.
Pustila jsem si do života tenkej paprsek světla.
Vím, že si nezasloužím tě po tom všem o něco prosit.
Tohle je ale jedinej malej kousek štěstí, co mám,
proto tě prosím...
Nedělej to, prosím tě.
Co to děláš?
Projednou dělám správnou věc.
Kam to dala do hajzlu?
Jo! Bože, tak rád bych to vyhulil!
Tak jo, musíš mi pomoct.
Jak?
Proč jsi mi to udělala?
Pro lásku boží... Zničila jsi mě.
Vzala jsi mi všechno.
Je mi to líto.
Já tě do prdele miloval.
Hrozně mě to mrzí.
Opravdu.
Máte jednu novou zprávu a osm uložených zpráv.
První nová zpráva:
Ahoj.
Kde teď jsi?
Pronajala jsem si auto.
Jsem na útěku s holkou tvýho bratra.
Popel tvýho táty stojí v urně na stole v motorestu.
Tvoje máma ho hlídá.
Ty jsi poslal Rei s mámou unést svojí holku z mafiánskýho doupěte?
Nikoho jsem nikam neposílal. Poprosil jsem je a ony souhlasily.
Na to jsi neměl právo.
To jsem měl syna a svoji holku nechat, ať někde hnijou?
Uvědomuješ si, jak moc jsi je ohrozil?
- Budou v pohodě. - To nemůžeš vědět!
Něco jsem udělat musel. Lepší možnost jsem neměl.
Možná vůbec žádnou.
Proč ti furt pomáhám a doufám, že se změníš?
Sakra!
Kdykoliv tě dostanu z maléru,
otočíš se a uděláš něco tisíckrát horšího.
Tentokrát jsi zašel moc daleko.
Neměl bys tam chodit.
Počkej u policejní stanice. Jestli ho uvidíš, hned mi zavolej.
Dobře.
Až to vyřídíme, končím s tebou.
Do naší rodiny už nepatříš.
Jak si přeješ.
Kolik jich je?
Tři.
Jsi v nebezpečí?
Jsem v pohodě.
Dostanu tě z toho, jestli chceš.
O mě se neboj.
Našel jsi bráchu?
Jo.
Měl jsi mi to říct.
Promiň.
Neodvezeš ho domů?
Zabili by ho.
Nejspíš jo.
Ty bys to udělal?
Ne.
Vážně nepotřebuješ pomoct?
Zvládnu to.
Jen běž.
Do Londýna jsem se chtěl podívat odjakživa.
Tak si to užij.
Opatruj se.
Ty taky.
Nashle, šéfe.
Měj se, Tošio.
Tušil, že něco nehraje.
Dejte mi mobil.
Proč?
Nechci, abyste s ním už mluvil.
Odteď bude po našem.
Netvařte se tak nešťastně, detektive.
Už brzo to skončí.
Dostaneme ho jinak.
Řekni mi pravdu.
Vadilo ti, že jsem zkorumpovanej, nebo šlo jen o to, že jsem tě podváděl?
Štve tě, že porušuju zákon, nebo to, že jsem tě dostala do basy?
Spíš ten kriminál, nebudu lhát.
Joyce na tebe prý počkala.
Jo.
Vyvinulo se to v... já ani nevím v co.
Chodila tam za mnou.
Júto.
Chtěl jsem tě slyšet.
Dostala ses pryč?
Jo.
Takže jsi v bezpečí.
V bezpečí ještě nejsem.
Půjdou po nás tátovi lidi.
Na tom teď pracuju...
Navíc je teď v nebezpečí i tvoje švagrová s mámou.
Jo, ale...
Rozmyslel sis to...
než jsi ohrozil svoji rodinu?
Chtěla ses dostat pryč, ne?
Jo.
Ne, nerozmýšlel jsem si to.
To jsi ale měl.
Máte se kde schovat?
Jo.
Tak tam na mě počkej.
Musím tu vyřídit ještě jednu věc.
Pak se vrátím.
Miluju tě.
Dobře.
Taky tě miluju.
A teď...
se konečně trochu pochlap...
- a omluv se mámě. - Co?
Eiko, teď není vhodná chvíle...
Júto.
Mami...
Promiň, mami...
Nic neříkej.
Jen se vrať domů.
Vrať se nám.
Až toho kluka uvidím, tak z něj vymlátím duši!
Já taky.
Nedělejte to.
Takže ten Kenzó...
je ten tvůj paprsek světla?
Jo.
Miluješ ho?
Nic mi do toho není, co?
Jsem v podmínce. Nesmím se k tobě přibližovat.
Nemůžu se vytasit s fotkama tvýho bytu.
Uděláš mi laskavost, když je vyhodíš.
Jsi trouba, víš to?
- Sám jsi trouba. - Ty jsi totální trouba.
Opatruj se, Sarah Weitzmannová.
Děkuju.
A hada do schránky jsem ti nestrčil.
To je... ujetý.
TAKI: Právě odchází.
Pardon! Sorry, kámo.
Policie! Policie!
Právě jsem u kanálu na NW1 viděl nějakého muže.
Chová se divně a myslím, že má u sebe nůž.
Tak jo, kamaráde.
Ruce nad hlavu, abych je viděl. Hezky pomalu.
- Co? - Ruce vzhůru.
Dobře.
Hele.
Dobře.
Máme informaci, že u sebe máte zbraň.
- Máte něco ostrého? - Ne.
Co jsem provedl, hoši?
Ne, to není moje.
Zatýkáme vás za držení omamné látky třídy A.
Cokoliv řeknete, může být použito proti vám.
Poslouchejte. Jsem Ian Summers, bejvalej polda.
- Prosím, jsem v podmínce, kámo. - Pane!
Prosím...
Nulo, tady tři-dva-čtyři. Žádáme lékařskou pomoc.
Kenzó, to jsem já.
Je to vyřízený.
Můžeš se vrátit.
Zavolej mi.
- Brácho. - Kde jsi?
Šéf Sarah mě poznal.
Co jsi udělal?
Sedí na zadním sedadle.
Řekni mi, kde jsi.
Garáže na Michael Street.
Nic nedělej. Jedu tam!
Zabil jsi člověka samurajským mečem
a měli by tě zavřít.
Cože?
Bylo to wakizaši.
Tomu chlápkovi, kterýho jsi tím zapíchnul, je to nejspíš fuk.
Ten chlápek byl zkorumpovanej zmrd.
Prokázal jsem světu laskavost.
To na věci nic nemění.
Vražda je vražda
a ty to víš.
Stalo se něco...
Co jsi udělal?
Mrzí mě to.
Seki.
Šéfinspektore.
Dáte si něco?
Ne.
Musíte se držet při síle.
Domluvil jsem schůzku.
Jakou?
Takovou, co se zapíše do historie.
Předáci rodin souhlasili s rozhovorem o možných mírových podmínkách.
Schválil to i Šin Endó?
Byl to jeho nápad.
Fukuharu těžko přesvědčíme.
Na válčení jsme už trochu staří.
Šéfinspektore...
dostaňte ho na tu schůzku.
Pro dobro nás všech.
- Co jsi to udělal? - Neměl jsem na vybranou.
Vždycky máš na vybranou.
Dobře.
Co si teda vybereš ty?
Necháme ho jít, nebo ne?
Nemůžeme ho zabít!
Do kriminálu nechceš.
Ani já, ani Sarah.
Júto...
Jestli na to nemáš žaludek, odejdi. Já to udělám.
Tohle nejsi ty.
Ale jo, jsem.
Júto, ne!
Měl jsi pravdu.
Kdykoliv mi chceš pomoct, myslíš si, že se změním.
Jenže já se nikdy nezměním.
Měl jsi to se mnou vzdát už po tý sázkový kanceláři.
Tentokrát pomůžu já tobě.
Toho mafiána jsi nezabil ty.
V sázkový kanceláři.
Tys ho nezabil.
To já.
Jo.
Já vím.
Když jsem dělal pro Fukuharu, četl jsem hlášení.
Moc si toho nepamatuju.
Pamatuju si ale, kolikrát jsem ho střelil.
Proč jsi nic neřekl?
Čekal jsem, až to řekneš ty.
Časem...
mi došlo, že to nikdy neuděláš.
Proč jsi mi lhal?
Břímě tý viny jsi měl nést ty.
Ne já.
Jsem špatnej člověk?
Jsi můj bratr.
To jsi mi jen oklikou řekl, že jsem.
Júto, ne!
Víš, co se mi vždycky líbilo na Rei?
Nikdy nic neskrývala.
Ty a já se utápíme v temnotě.
Myslíme si, že se v ní můžeme schovat.
Ale nemůžeme.
Jedu domů.
Za svojí rodinou.
Ty se rozhodni, co s tím chlapem.
Zabij ho, nebo ho nech žít.
Tentokrát to bude tvoje volba.
On to nepřežije.
Chtěl jsem jen pomoct.
To se ti povedlo. Zabil jsi ho. Je po problému.
- Já nechtěl. - To nestačí!
Neměl jsi právo!
- Já vím. - Ne, nevíš! Ty prostě...
Podívej, co jsi provedl!
Všem jenom škodíš.
- Sarah, já... - Nech mě bejt!
- Dej mi pokoj! - Kurva.
Taki, jedu zpátky, jsi...
Miluješ ji?
Cože?
Miluješ Sarah?
Zůstanu dneska u Annie.
Nevolej mi! Nebudu to brát.
Taki.
Na co se díváš?
Najít dneska dítě je naprostá hračka.
Víte...
nevypadá to tak, ale mám vás docela rád.
To jsi mi nemusel chodit říkat na hajzl.
Musím vědět, že se na vás můžu spolehnout.
Jsme v různých týmech, ale cíl máme společný.
Já přijel zatknout Júta Moriho a zařídit,
aby se mýmu parťákovi nic nestalo.
- Tobě jde o to samý? - Jasně.
Máš u sebe bouchačku, ne?
Jo.
Jestli jen chvilku uvěřím, že ji použiješ, tak tě seberu.
Zachránil jste šéfovi život.
Kladl mi na srdce, že se vám nesmí nic stát.
POKUD ALE NEBUDEME MÍT JINOU MOŽNOST...
Vadí mu to.
Proč mě nemáš ráda?
Slyšela jsi mě?
Jak to myslíš, ráda?
Takový to, když k někomu cítíš náklonnost.
Nevím, jestli to znáš.
Nebuď drzá.
To je ale hloupá otázka.
Proč?
Jestli tě mám, nebo nemám ráda, není důležitý.
Jsi moje snacha.
Jsem člověk!
Známe se přes 20 let.
Jsi mi moc podobná.
Jak to myslíš?
Jsem, jaká jsem, nehodlám se za to omlouvat.
Vím, že to se mnou není snadný.
Způsobila jsem lidem bolest.
Pamatuju si, jak jsem tě viděla poprvý.
Hned jsem to poznala.
Že taky budu jen působit bolest...
Koukalo ti to z očí.
Jako by tě svět zklamal ještě předtím, než ses narodila.
Myslela sis, že nejsem pro tvýho syna dost dobrá.
Je to tak, přiznej to.
Ale dej mi pokoj.
Jistěže jsi pro něj byla dost dobrá.
Jen jsi pro něj nebyla ta pravá.
A on nebyl ten pravej pro tebe.
Ani jeden z vás to neviděl.
My ostatní jsme se ale museli dívat, jak se vám to rozpadá.
Ze začátku jsme byli šťastní.
Ze začátku jsou všichni šťastní.
Věříš jí?
Jo.
Já taky.
Tak teda Wakasa, jo?
To je daleko.
Jsem na útěku s holkou tvýho bratra.
Popel tvýho táty stojí v urně na stole v motorestu.
Tvoje máma ho hlídá.
Jsem daleko od domova,
stejně jako ty.
Nevěděla jsem, komu jinýmu zavolat.
A nevím, jestli jsem smutná, že jsi to nezvedl, nebo ne.
Doufám, že jsi v bezpečí, ať jsi kdekoli.
Můžeš na chvíli zastavit?
Kenzó?
Kde jsi? Jsi v pořádku?
Jsem v pohodě.
Mluvil jsem s Jútem. Řekl mi, k čemu vás donutil.
K ničemu nás nenutil.
Požádal mě o pomoc a já souhlasila.
Jsi v nebezpečí.
Ano, ale bude to dobrý.
Potřebuješ, abych se vrátil?
Potřebuju, aby ses nemusel ptát.
Vrátím se.
Ne.
Cože?
Nevracej se.
Rei...
Já...
Moc tě miluju, Kenzó.
Nechci ale mít doma ducha.
Už ne.
Ahoj.
Čau.
Tohle je Taki.
- Čau. - Ahoj.
Tohle jsou kámoši.
Jak je? Dáš si pivo?
Co takhle novej účes?
Na účet podniku.
Můžu chvíli zůstat u tebe?
Dneska nemůžu, zlato.
Ne, že bych nechtěla, jen... To je zkrátka život.
Neměla jsem sem jezdit.
Dodělám ti aspoň vlasy.
To je dobrý.
Měla by ses vrátit k tátovi. Určitě si dělá starosti.
Co budeš dělat?
Nevím.
Minulej měsíc jsem byl v Japonsku.
Brácha byl mrtvej.
Byl jsem věrnej manžel.
Teď se rozhlížím a nevím, co je skutečný a co ne.
Přijel jsem do Londýna.
A potkal jsem Angličanku.
Možná víc nevím.
Nejsem Angličanka.
Aha.
Měl by ses ujistit, že je tvoje dcera je v pořádku.
A pak co?
Nevím.
Musím si to promyslet.
Chápu.
Nejsme špatní lidé.
Jen jsme udělali pár špatných věcí.
V čem je rozdíl?
ANNIE: Čau, tady Annie. Omlouvám se. Vrať se.